P R I J A T E LJ I
Nema šta da se priča. On mi je samo kolega sa posla.
Ma hajde, izlaziš sa njim. S njim sigurno nešto nije u redu.
U redu, Džoi, budi dobar.
Ima li grbu? Grbu i tupe? -Jede li kredu?
Jer neću da preživljava ono što sam ja preživljavala sa Karlom.
Smirite se. To nije sastanak, samo večera udvoje, bez seksa.
Meni liči na sastanak.
U gimnaziji sam, stojim u sredini kafeterije, skroz go.
I ja sam sanjala takav san! -Gledam dole i vidim telefon.
Tamo.
Umesto... -Tako je! -Ja takav san nisam sanjao.
Iznenada, telefon počinje da zvoni.
Ne znam šta da radim. Svi gledaju u mene.
Do tada te nisu gledali?
Shvatim da je bolje da se javim.
Moja majka je.
Što je veoma, veoma uvrnuto, jer ona me nikada ne zove.
Kada on kaže "zdravo", poželim da se ubijem.
Dobro si, srce?
Osećam se kao da mi je neko proturio ruku kroz grlo, izvadio tanko crevo
i vezao mi ga oko vrata. -Kolačić?
Kerol je danas odnela svoje stvari.
Doneću ti kafu. -Hvala.
Nemoj! Nemoj više da mi čistiš auru.
Ali... -Ne! Ostavi mi auru na miru.
Dobro.
Biću dobro. Želim joj sreću. -Ne želiš. -Ne želim.
Đavo je odneo, ona je mene ostavila.
I nisi znao da je lezbejka?
Nisam! Zašto se svi kače za to?
Ni ona nije znala, kako sam ja mogao znati?
Ponekad poželim da sam lezbejka.
Jesam li to rekao naglas?
Sinoć sam rekao mami i tati. Dobro su to primili.
Stvarno? Zato sam dobila poziv od mame koja je histerično vikala u tri ujutro
"Nikada neću imati unuke".
Šta? Pogrešan broj?
Izvinite.
Sada teško boluješ, Rose. Ljut si. Patiš.
Mogu li da ti kažem šta je lek za to? Striptiz!
Sam si, pusti hormonima na volju!
Ali ja ne želim da budem sam. Želim da ponovo budem oženjen.
A ja želim milion dolara!
Rejčel? -Zdravo, Monika! Bogu hvala!
Bila sam do tvoje zgrade, nije te bilo, a jedan s velikim čekićem je rekao
da si možda ovde. I jesi!
Da ti donesem kafu? -Bez kofeina.
Ovo je Rejčel, još jedna od preživelih iz gimnazije Linkoln.
Ovo su Čendler, Fibi, Džoi. Sećaš se mog brata Rosa?
Naravno!
Reći ćeš nam sada ili čekamo četiri pokisle deveruše?
O, Bože! Počelo je oko pola sata pre venčanja.
Bila sam u sobi s poklonima i gledala u tu čamac-činiju,
bajnu Lamorovu čamac-činiju.
Tada sam iznenada shvatila... Sa saharinom?
Shvatila sam...
da me ta čamac-posuda uzbuđuje više nego Bari.
Stvarno sam se prestravila i tada mi je sinulo
koliko Bari liči na Gospodina Krompirka.
Uvek mi je izgledao poznato, ali...
Morala sam da izađem odande i počela sam da se pitam:
"Zašto i zbog koga ovo radim?"
Nisam znala kuda bih otišla, a znala sam da smo se nas dve nekako razišle,
ali ti si jedina osoba koju poznajem u ovom gradu.
I koja nije pozvana na venčanje.
Nadala sam se da nećemo o tome.
Pretpostavljam da joj je kupio orgulje, a ona je nezadovoljna.
"Salata od tunjevine ili jaja?"
"Odluči se."
"Uzeću ono što je Kristina uzela."
Tata, ne mogu da se udam za njega. Izvini.
Ne volim ga. Meni je važno!
"Ako pustim kosu, glava će mi otpasti."
Ne bi trebalo da nosi one pantalone.
Gurni je niz stepenice!
Tata, slušaj me!
Kao da mi neko neko čitavog života govori: "Ti si cipela!"
Ti si cipela! Ti si cipela! Ti si cipela!"
Danas sam rekla: "A šta ako ne želim da budem cipela?
Šta ako želim da budem tašna? Ili šešir?"
Ne, neću da mi kupiš šešir, kažem da sam ja šešir!
To je metafora, tata!
Vidiš da mu to stvara probleme.
Slušaj, tata, to je moj život. Možda ću ostati kod Monike.
Izgleda da smo utvrdili da ostaje ovde, kod Monike.
Možda je to moja odluka, možda mi ne treba tvoj novac.
Čekaj, rekla sam "možda"!
Diši duboko, pomisli na lepe, mirne stvari.
"Kišne kapi na ružama i brci na mačkama.
Zvona na vratima i nešto s rukavicama s jednim prstom.
I nešto s nitima..." -Sada mi je bolje!
Pomogla sam!
Verovatno je ovako najbolje.
Nezavisnost, upravljanje sopstvenim životom.
Ako ti išta treba, možeš da se obratiš Džoiju.
Čendler i ja stanujemo niz hodnik. A on često nije tu.
Džoi, ne zafrkavaj je! Danas joj je svadba!
Zašto, postoji neko pravilo protiv toga?
Ja ću.
Ne radite to više, molim vas. Jeziv zvuk. -Pol je!
Pusti ga da uđe. -Ko je Pol? -Pol, vinski konobar?
Možda. -Tvoj večerašnji "ma nije to" sastanak s Polom?
Konačno te je pitao da izađete? -Da!
Trenutak za "dragi moj dnevniče".
Mogu da otkažem. -Molim te, nemoj. Idi, biću ja dobro.
Rose, dobro si? Želiš li da ostanem? -To bi bilo dobro.
Zaista? -Ne, idi! To je Pol, vinski konobar!
Da li ga on prodaje, pije, ili se previše žali?
Zdravo, uđi. Pole, ovo su...
... svi. Svi, ovo je Pol. -Zdravo, Pole!
Vinski konobare! -Izvini, nisam čuo kako se zoveš. Pol, beše?
Odmah dolazim. Moram da...
Perem?
Presvučem. Sedi. Dve sekunde.
Upravo sam iščupala lažne trepavice. Loš znak.
Pole, jedan mali savet.
Ona voli kada joj pritiskaš vrat na jednom mestu,
duže vreme, dok ne pocrveni.
Umukni, Džoi!
Pa, Rejčel, šta ćeš da radiš večeras?
Trebalo je da idem na Arubu na medeni mesec. Ništa, znači.
Nii na medeni mesec nećeš.
Ali, Aruba, u ovo doba godine... Govorim o tvom...
... veliki gušteri.
Ako večeras ne bi da budeš sama, dolaze Džoi i Čendler
da mi pomognu da sklopim novi nameštaj.
I veoma smo uzbuđeni zbog toga.
Hvala. Ali večeras ću ostati ovde.
Ovo je bio naporan dan. -Naravno.
Fibs, pomogla bi? -Rado, ali ne želim.
Nešto uglasto treba da pričvrstim sa strane
uz pomoć ovih šrafića.
Nemam ništa uglasto, ne vidim šrafiće
i ne osećam noge.
Imamo policu ovde. -To je divna stvar.
Šta je ovo?
Moram reći da je to nešto uglasto.
Koje ide gde? -Pojma nemam.
Polica za knjige sklopljena! -Završeno!
Ovo je bilo Kerolino omiljeno pivo.
Uvek ga je pila iz konzerve. Trebalo je da znam.
Ako ćeš početi sa tim, odosmo mi.
Nemoj kvariti zabavu, molim te.
Da te pitam nešto.
Ona je uzela nameštaj, muzičku liniju, televizor koji radi.
Šta si ti dobio?
Vas. -O, Bože! -Prešla te je!
O, Bože. -Znam, pravi sam idiot.
Trebalo je to da shvatim kada je počela da odlazi kod zubara pet puta nedeljno.
I čistoća zuba ima granice.
Moj brat to sada preživljava. U rasulu je.
Kako si ti to prebrodio?
Treba slučajno da joj razbije nešto vredno. Recimo...
Nogu? -Može i tako.
Ja sam se okomio na sat. -Razbio si joj sat?
Najgora stvar koju sam ja uradila je bila
da prospem gel za tuširanje mog bivšeg mimka.
Steer clear of you! -Tako je.
Bari, izvinjavam se, tako se izvinjavam!
Verovatno misliš da je ovo zato što ne skidaš čarape kada vodiš ljubav, Ali, nije.
Ja sam u pitanju.
Zdravo, sekretarica me je opet prekinula.
Znam da će neka devojka biti srećna da postaje žena Barija Finkela.
Ali to nisam ja. To nisam ja.
Nije da znam ko sam ja trenutno, ali daj mi šansu da...
Razveden sam!
Imam samo 26 i razveden sam.
Umukni.
Za to mi je trebalo sat vremena.
Među nama, mi nismo imali veze duže od trajanja osveživača usta.
A ti, ti si imao ljubav žene četiri godine.
Četiri godine blizine i deljenja.
Posle kojih ti je iščupala srce napolje,
i zato mi to ne radimo.
Mislim da nisam to hteo reći.
Znaš li šta je najstrašnije? Šta ako za svakog muškarca postoji samo jedna žena?
Dobiješ tu jednu i kraj?
A u mom slučaju je postojala samo jedna žena... za nju.
O čemu ti to, jedna žena?
Kao da kažeš, svakome po jedna vrsta sladoleda.
Da ti kažem nešto, Rose. Ima mnogo vrsta.
Čokolada i lešnik, s ukusom kolača, vanila s višnjom.
Ima ih s kikirikijem i bademom... ili sa šlagom.
Ovo je nešto najbolje što ti se ikada dogodilo.
Oženio si se... sa osam godina?
Dobro došao natrag u svet, zagrabi kašikom!
Stvarno ne znam jesam li gladan ili zagoreo.
Onda dalje od mog zamrzivača.
Otkako me je ostavila... -Šta?
Napisao bi knedlama? -Ne, to je otkrivanje petog sastanka.
Znači, biće i petog sastanka? -Zar neće? -Mislim da hoće.
Šta si hteo da kažeš?
Otkako me je ostavila, izgubio sam... seksualnu moć.
O, Bože! Izvini. -Ništa zato?
Znam da ti sada ne treba da te pljuju.
Koliko već? -Dve godine.
Drago mi je što si joj razbio sat.
Još si za onaj peti sastanak?
Jesam.
Ali Džouni voli Čačija, u tome je razlika!
"Zagrabi kašikom"! Znaš li otkad nisam zagrabio kašikom?
Znači li ti išta "Bili, ne junači se"?
Divna priča, ali moram da idem.
Imam sastanak sa Andreom.
Anđela. Andrea. O, čoveče.
Andrea je kreštalica. Anđela ima mačke.
Tako je, hvala. To je Julija. Moram da idem.
Čak i kad bih mogao toliko da se priberem
da pozovem neku da izađemo, koju da pozovem?
Nije li to zapanjujuće? Prvi put u životu kuvam kafu.
To jeste zapanjujuće. -Čestitam.
Pomislila sam da ako mogu da skuvam kafu, nema stvari koje ne mogu da uradim.
"Ako mogu da napadnem Poljsku, nema stvari koje ne mogu da uradim".
Kad si se već zahuktala, spremi vestern omlet.
Mada, nisam baš toliko gladan.
Dobro. Leni i Skvigi su tu.
Dobro jutro! -Dobro jutro!
'Jutro. -'Jutro, Pole.
Zdravo, Pole. -Zdravo... Pol, beše?
Hvala.
Mnogo ti hvala. -Stani!
Prošla noć mi je bila kao svi moji rođendani, mature i scena iz "Svedoka".
Pričaćemo kasnije, važi? -Da.
Hvala ti.
To nije bio pravi sastanak.
Šta li tek radiš na pravom sastanku?
Umukni i vrati sto nazad.
Deco, ja moram na posao.
Moram da unesem ove brojeve, i nema neke razlike.
Svi vi imate posao? -Da. Tako kupujemo stvari.
Ja sam glumac. -Gledala sam te negde?
Sumnjam. Regionalne predstave.
Sem ako nisi gledala "Pinokija"...
...u malom pozorištu u parku.
To je bio posao, u redu?
"Vidi, Đepeto, ja sam pravi živi dečak."
Neću trpeti to zlostavljanje. -U pravu si. Izvini.
Nekada sam bio drveni dečak
Treba da znate da je on mrtav čovek.
Kako si danas? Lepo si spavala?
Pričala si sa Barijem? Ne mogu da prestanem da se smešim.
To vidim. Kao da si spavala s vešalicom u ustima.
On je tako... sećaš li se tebe i Tonija Demarka? -Da.
E pa, tako je. S osećanjima.
U nevolji si? -Velika stvar!
Želiš venčanicu? Malo korišćena.
Malo smo izgubili glavu ovde.
Ustaću, otići na posao i čitav dan neću da mislim na njega.
Ili ću samo da ustanem i odem na posao.
Poželi mi sreću! -Zašto? -Naći ću onaj... posao.
Monika! -Zdravo, Freni, dobro došla natrag.
Kako je bilo na Floridi? -Spavala si sa nekim, zar ne?
Kako ti uspeva?
Mrzim te. Dok sam ja vukla tetku po Parot džungli
ti si imala seks.
Pa? S kim?
Znaš Pola? -Pola, vinskog konobara? O, da, znam ga.
Misliš, znaš ga onako kako ga ja znam?
Šališ se? Ja sam zaslužna za Pola.
Pre mene, kornjačica mu dve godine nije izlazila iz oklopa.
Naravno da je to bila "priča"! -Zašto iko radi takve stvari?
Tražimo prefinjeniji odgovor od "da bi te odvukao u krevet"?
Mrzim muškarce!
Nemoj da mrziš. Nemoj to da puštaš u univerzum.
Jesam li ja u pitanju? Da nemam neki zov
koji mogu da čuju samo psi i muškarci paćenici?
Dođi, daj mi stopala.
Učinilo mi se da je fin.
Ne mogu da verujem da nisi znala da je to "priča".
Pogodite! -Našla si posao? -Šališ se?
Ni za šta nisam obučena!
Danas su me uz osmeh oterali s 12 razgovora za posao.
Pa ipak si iznenađujuće vedra.
I ti bi bio da si našao Džoun i Dejvid cipele upola cene.
Odlično me poznaješ.
Ne treba mi posao. Ne trebaju mi roditelji.
Imam sjajne čizmice!
Čime si ih platila? -Kreditnom karticom.
A ko to plaća? -Moj otac.
Zar ti je to bilo potrebno?
Mogu da prestanem kad poželim.
Ne možeš čitavog života da živiš od roditelja!
Znam! Zato je i trebalo da se udam!
Ostavi je na miru. Teško je po prvi put biti prepušten sam sebi.
Hvala. -Molim.
Sećam se kad sam ja došla u ovaj grad, s 14 godina.
Mama mi se upravo bila ubila, a očuh mi je bio u zatvoru.
Došla sam, ne poznajući nikoga,
i našla se kod jednog albinoa koji je prao vetrobrane u luci.
Onda se on ubio.
Tada sam otkrila aroma-terapiju. Zato, veruj mi, tačno znam kako ti je.
Reč koju tražiš je... bilo kako bilo...
Spremna si?
Ne, nisam spremna. Kako da budem spremna?
"Da li si spremna da iskočiš iz aviona bez padobrana?"
Ne mogu to da uradim.
Znam da možeš. -Ne bih rekla.
Praviš kafu. Ti možeš sve.
Seci, seci, seci.
Znate šta?
Možemo stati na ovome. Kao simbolični gest.
To je bila kartica za biblioteku.
Ako bolje poslušate, čućete vrisak hiljade prodavaca.
Dobro došla u stvarni svet! Grozan je, svideće ti se.
Dosta je bilo. -Spavaćeš na kauču?
Ne. Jednom moram da odem kući. -Bićeš dobro? -Da.
Pogledajte šta sam našla na podu.
Šta je?
To je Polov sat. Vrati ga tamo gde si ga našla.
Laku noć svima. -Laku noć!
Izvini. -Ne!
Ne, izvoli. -Da podelimo? -Važi.
Verovatno nisi ovo znala, ali ja sam u gimnaziji
bio strašno zaljubljen u tebe.
Znala sam. -Jesi?
Mislio sam da me smatraš Monikinim tupavim bratom.
I jesam.
Slušaj, da li bih...
i potrudi se da moja izuzetna ranjivost ne utiče na tebe.
Da li bih jednom mogao da te pozovem da izađemo?
Možda.
Dobro, možda i hoću.
Laku noć. -Laku noć.
Vidimo se!
Čekaj! Šta ti je?
Upravo sam zagrabio kašikom.
Ne mogu da verujem rođenim ušima!
Ne mogu da verujem rođenim ušima
Rekla sam da imaš... -Rekla sam da imaš...
Hoćeš li prestati? -Jesam li opet to radila? -Da!
Rekla sam da imaš lepu guzu. To samo nije velika guza.
Ne bi ti znala veliku guzu ni da te ugrize.
Želi li još neko kafe?
Ti si je kuvala ili je samo služiš?
Samo je služim. -Hoću ja.
Novi san.
U Las Vegasu sam.
Ja bih još kafe?
Izvinite? Možete li ovo dati onom momku preko?
Samo napred.
Hvala vam.
Izvinite. Znači, Las Vegas.
Znači, nalazim se u Las Vegasu, Lajza Mineli sam.